Черноочене (община)
Черноочене (община) | |
![]() | |
Общи данни | |
---|---|
Област | Област Кърджали |
Площ | 328.569 km² |
Население | 9 244 души |
Адм. център | Черноочене |
Брой селища | 50 |
Сайт | https://chernoochene.com/ |
Управление | |
Кмет | Айджан Ахмед (ДПС; 2023) |
Общ. съвет | 17 съветници
|
![]() | |
Черноочене (община) в Общомедия |
Община Черноочене се намира в Южна България, област Кърджали.
География
[редактиране | редактиране на кода]Географско положение, граници, големина
[редактиране | редактиране на кода]Общината е разположена в северозападната част на област Кърджали. С площта си от 328,569 km2 заема 6-о, предпоследно място сред 7-те общините на областта, което съставлява 10,23% от територията на областта. Границите ѝ са следните:
- на юг и югоизток – община Кърджали;
- на югозапад – община Ардино;
- на запад – община Баните, област Смолян;
- на северозапад – община Асеновград и община Първомай, област Пловдив;
- на североизток – община Минерални бани и община Хасково, област Хасково.
Природни ресурси
[редактиране | редактиране на кода]Релеф
[редактиране | редактиране на кода]Релефът на община Черноочене е средно- и ниско планински. Тя се намира на границата между Западните и Източните Родопи. В западната част на общината се простират разклоненията на западнородопския рид Каракулас (Гордюва чука). На около 2 km западно от село Безводно се издига връх Чиляка (1459 m), най-високата точка на рида и общината.
Районите на изток от река Яйлъдере (ляв приток на река Боровица, от басейна на Арда) се заемат от западните части на източнородопския рид Чуката, който обхваща около 2/3 от цялата територия на община Черноочене. Неговата максимална височина връх Кованлъка (871 m) се намира в най-западната му част, на северозапад от село Комунига. Най-северният ъгъл на общината, на изток от седловината Китката се заема от крайните югозападни части на друг източнородопски рид – Мечковец с височина от 867 m, разположена северно от село Ночево.
В най-североизточния ъгъл на общината се намира „опашката“ на язовир „Тракиец“, където е и най-ниската точка на община Черноочене – 252 m н.в.
Води
[редактиране | редактиране на кода]Основна водна артерия на община Черноочене е река Боровица, която протича през нея със средното си течение в югозападната ѝ част. Влива се в лявата „опашка“ на язовир „Кърджали“, югозападно от село Боровско. Неин основен приток е река Яйлъдере (ляв), по която преминава условната граница между Западните и Източните Родопи. На река Боровица, североизточно от село Безводно е изграден големият язовир „Боровица“ (27 млн. m3), който снабдява с питейна вода град Кърджали и още множество други населени места в региона.
Община Черноочене се явява изворна област на още две по-големи реки. От района на село Черна нива води началото си река Перперек (ляв приток на Арда), която протича на югоизток, преминава през общинския център село Черноочене и напуска общината източно от село Бърза река. В най-северните части на общината, в землището на село Йончово са изворите на Харманлийска река, десен приток на Марица.
Стопанство
[редактиране | редактиране на кода]Икономиката на община Черноочене се доминира предимно от селскостопанското производство, в което са включени около 60% от трудоспособното население. От векове тютюнопроизводството продължава да формира основния поминък на населението. Една четвърт от всички засети площи в общината са с висококачествени и ароматни ориенталски тютюни. Годишно тук се добиват над 1200 т от родопското злато, което се изнася за най-големите цигарени компании в света. В селскостопанската структура на района през последните години сериозно са застъпени житните и фуражните култури, зеленчукопроизводството и лозарството. Около 36,6% от цялата земеделска земя се стопанисва, а 14,3% (48 649 дка) се обработва.
Промишлеността на територията на Черноочене е представена от машиностроенето и шивашката индустрия. Над десет са шивашките и текстилни фирми, които произвеждат конфекция за международните пазари. От съществуващите около 400 фирми в общината, 80 процента са специализирани в областта на услугите и търговията.
Природните богатства, изградената материално-техническа база и инфраструктура, специализацията на трудовите ресурси дават възможност за привличането на инвестиции в района в областта на тютюнопроизводството и фуражните култури, в производството и преработката на млечни продукти, ферми за отглеждане на билки, гъбарство, в шивашката промишленост, в селския и ловен туризъм.
В района на Черноочене е разположена държавната дивечовъдна база „Женда“. В нея се отглеждат муфлони, глигани, сърни, елени и са създадени отлични условия за развитие на ловния и екотуризъм
В общината функционира поликлиника, здравна служба, фелдшерски здравни пункта, 1 средно училище /СУ „Христо Смирненски“ с. Черноочене/, 4 основни училища, 3 читалища, 9 библиотеки. В село Пчеларово е представена етнографска музейна експозиция.
Население
[редактиране | редактиране на кода]Етнически състав (2011)
[редактиране | редактиране на кода]Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:[1]
Численост | Дял (в %) | |
Общо | 9607 | 100,00 |
Българи | 207 | 2,15 |
Турци | 8886 | 92,50 |
Цигани | – | - |
Други | 5 | 0,05 |
Не се самоопределят | 52 | 0,54 |
Неотговорили | 457 | 4,76 |
Населени места
[редактиране | редактиране на кода]Общината има 50 населени места с общо население 7775 жители към 7 септември 2021 г.[2]
Населено място | Население (2021 г.) |
Площ на землището km2 |
Забележка (старо име) | Населено място | Население (2021 г.) |
Площ на землището km2 |
Забележка (старо име) |
---|---|---|---|---|---|---|---|
Бакалите | 69 | 6,385 | Бакалар | Комунига | 982 | 26,665 | Кушаллар |
Безводно | 37 | 47,474 | Сусуз | Копитник | 2 | - | Яйлалъ, в з-щето на с. Комунига |
Бели вир | 313 | 8,067 | Махсунлар, Максутлар | Куцово | 4 | 3,740 | Топаллар |
Беснурка | - | 2,715 | Пандугузлар | Лясково | 506 | 5,668 | Фъндъджик, Пандаджик, Лесково |
Божурци | 209 | 2,106 | Кенелер | Минзухар | 366 | 8,581 | Калфалар |
Боровско | 8 | 4,021 | Чам дере, Караманлар | Мурга | 25 | 16,194 | |
Босилица | 10 | 1,444 | Оманлар | Небеска | 16 | 5,099 | Фелеклер |
Бостанци | 80 | 1,160 | Бастанджълар | Нови пазар | 179 | - | Йени пазар, в з-щето на с. Каблешково |
Бърза река | 51 | 3,516 | Кузгун дере | Новоселище | 59 | 2,537 | Кушалълар ени махле |
Верско | 37 | 1,205 | Имамлар | Ночево | 37 | 12,911 | Ташлък |
Водач | 209 | 2,400 | Кълаузлар | Паничково | 277 | 9,772 | Чанакчъ |
Вождово | 70 | 0,821 | Емироллар, Вождево | Патица | 157 | 4,136 | Юрдеклер, Гьок Виран |
Войново | 7 | 2,133 | Кара чоджуклар | Петелово | 235 | 7,276 | Хорозлар, Петелево |
Възел | 67 | 0,661 | Джингаз махле | Пряпорец | 290 | 1,373 | Байраклар махле |
Габрово | 545 | 12,777 | Пчеларово | 118 | 25,645 | Кованлък | |
Даскалово | 290 | 4,986 | Молла Мусалар | Русалина | 2 | 2,317 | Ходжалар |
Драганово | 125 | 1,907 | Шабан кьой | Свободиново | 143 | 4,937 | Даа харман, Свободино |
Душка | 1 | - | Хаджъ Йорук в з-щето на с. Ночево | Соколите | 38 | 17,947 | Шахинлар |
Дядовско | 318 | 4,947 | Деде кьой | Среднево | 217 | 2,044 | Орта махле, Средньово |
Железник | 212 | 2,293 | Кара Демир | Средска | 6 | 2,920 | Мурсалар |
Женда | 26 | 16,629 | Яшлък кьой | Стражница | 106 | 2,155 | Хюмет кьой |
Житница | 192 | 5,454 | Хамбарджълар | Черна нива | 80 | 4,437 | Кара тарла |
Йончово | 102 | 12,497 | Кирез тарла | Черноочене | 386 | 2,059 | Йенипазар |
Каблешково | 208 | 1,240 | Шабанлар | Ябълчени | 109 | 3,219 | Алмалък |
Каняк | 142 | 5,697 | Кара кьой ибиклер | Яворово | 107 | 4,402 | Баш виран |
ОБЩО | 7775 | 328,569 | 3 населени места без землища |
Средната гъстота на населението е 23,8 души/km2 при 59 средно за страната. Относителният дял на трудоспособното население и трудовите ресурси е сравнително постоянен и представлява 53,3% от цялото население.
Административно-териториални промени
[редактиране | редактиране на кода]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/04/Chernoochene_Municipality_Building%2C_%D0%A1%D0%B3%D1%80%D0%B0%D0%B4%D0%B0%D1%82%D0%B0_%D0%BD%D0%B0_%D0%BE%D0%B1%D1%89%D0%B8%D0%BD%D0%B0_%D0%A7%D0%B5%D1%80%D0%BD%D0%BE%D0%BE%D1%87%D0%B5%D0%BD%D0%B5.jpg/400px-Chernoochene_Municipality_Building%2C_%D0%A1%D0%B3%D1%80%D0%B0%D0%B4%D0%B0%D1%82%D0%B0_%D0%BD%D0%B0_%D0%BE%D0%B1%D1%89%D0%B8%D0%BD%D0%B0_%D0%A7%D0%B5%D1%80%D0%BD%D0%BE%D0%BE%D1%87%D0%B5%D0%BD%D0%B5.jpg)
- Указ № 462/обн. 21.12.1906 г. – преименува с. Хорозлар на с. Петелево;
- – преименува с. Кованлък на с. Пчеларово;
- между 1926 и 1934 г. – с. Йени пазар е преименувано на с. Нови пазар без административен акт;
- МЗ № 3225/обн. 21.09.1934 г. – преименува с. Кушалар (Кушалълар) на с. Комунига;
- – преименува с. Йенипазар на с. Черноочене;
- МЗ № 3775/обн. 07.12.1934 г. – преименува с. Бакалар на с. Бакалите;
- – преименува с. Сусуз на с. Безводно;
- – преименува с. Махсунлар (Максутлар) на с. Бели вир;
- – преименува м. Пандугузлар на м. Беснурка;
- – преименува с. Гази оглар (Гази оллар) на с. Богоров дол;
- – преименува м. Мъсърлъ на м. Бодровци;
- – преименува м. Кенелер на м. Божурци;
- – преименува м. Чам дере (Караманлар) на м. Боровско;
- – преименува м. Бекираа махлеси на м. Босилек;
- – преименува м. Оманлар на м. Босилица;
- – преименува м. Бостанджилар на м. Бостанци;
- – преименува с. Кузгун дере на с. Бърза река;
- – преименува м. Имамлар на м. Верско;
- – преименува с. Чубуклу (Кулаозлар) на с. Водач;
- – преименува м. Емироллар на м. Вождево;
- – преименува м. Кара чоджуклар на м. Войново;
- – преименува м. Джингаз махла на м. Възел;
- – преименува с. Молла Мусалар на с. Даскалово;
- – преименува с. Шабан кьой на с. Драганово;
- – преименува с. Деде кьой на с. Дядовско;
- – преименува м. Карабашлар на м. Дяконово;
- – преименува с. Кара Демир на с. Железник;
- – преименува с. Яшлъ кьой на с. Женда;
- – преименува с. Хамбарджълар на с. Житница;
- – преименува с. Кирез тарла на с. Йончово;
- – преименува м. Шабанлар на м. Каблешково;
- – преименува с. Хасан кьой на с. Кадънка;
- – преименува с. Кара кьой Ибиклер на с. Каняк;
- – преименува м. Чилингир махле на м. Ключево;
- – преименува м. Яйлалъ на м. Копитник;
- – преименува с. Топаллар на с. Куцово;
- – преименува с. Фъндъджик (Пандаджик) на с. Лесково;
- – преименува с. Калфалар на с. Минзухар;
- – преименува м. Фелеклер на м. Небеска;
- – преименува с. Кушалълар Йени махле (Йени махле) на с. Новоселище;
- – преименува м. Ташлък на м. Ночево;
- – преименува м. Чанакчъ на м. Паничково;
- – преименува с. Юрдеклер (Йордеклер) на с. Патица;
- – преименува м. Мандър агач на м. Повиен;
- – преименува м. Иналлар на м. Пошево;
- – преименува м. Байраклар махле на м. Пряпорец;
- – преименува м. Ходжалар на м. Русалина;
- – преименува м. Сабунджилар на м. Сапунаре;
- – преименува с. Даг Харманлъсъ/Мюрсемлер (Даа харман) на с. Свободино;
- – преименува с. Шахинлер (Шахинлар) на с. Соколите;
- – преименува м. Орта махле на м. Средица;
- – преименува м. Орта махле на м. Средньово;
- – преименува м. Мурсалар на м. Средска;
- – преименува с. Хюммет кьой на с. Стражница;
- – преименува м. Гурлар на м. Сухино;
- – преименува м. Казал махлеси на м. Червенци;
- – преименува с. Кара тарла на с. Черна нива;
- – преименува м. Алмалии (Алмалък) на м. Ябълчени;
- – преименува с. Баш виран на с. Яворово;
- Указ № 960/обн. 4 януари 1966 г. – осъвременява името на м. Вождево на м. Вождово;
- – уточнява името на с. Лесково на с. Лясково;
- – уточнява името на с. Петелево на с. Петелово;
- – уточнява името на с. Свободино на с. Свободиново;
- – осъвременява името на м. Средньово на м. Среднево;
- – заличава махалите Бодровци, Босилек, Ключево и Червенци и ги присъединява като квартали на с. Минзухар;
- – заличава с. Богоров дол поради изселване и присъединява землището му към с. Женда;
- – заличава м. Дяконово поради изселване и присъединява землището ѝ към с. Свободиново;
- – заличава с. Кадънка поради изселване и присъединява землището му към с. Безводно;
- – заличава махалите Повиен, Средица и Сухино и присъединява землищата им към с. Бели вир;
- – заличава м. Пошево и присъединява землището ѝ към с. Комунига;
- – заличава м. Сапунаре и присъединява землището ѝ към с. Стражница;
- На основание §7 (т.3) от Закона за административно-териториалното устройство на Република България (ДВ, бр. 63/14.07.1995 г.) всички махали, колиби, гари, минни и промишлени селища придобиват статут на села]
- Реш. МС № 544/обн. 31.07.2015 г. – закрива с. Бедрово поради изселване[3].
Политика
[редактиране | редактиране на кода]Награди за Община Черноочене
[редактиране | редактиране на кода]- Победител в категория „Ефективно управление на проекти“, раздел „малки общини“, в онлайн конкурса „Кмет на годината, 2017“. Приз за кмета Айдън Осман за разработване на проекти и печелене на финансиране за подобряване на градската среда.
Природни и исторически забележителности
[редактиране | редактиране на кода]В района на село Ночево има добре запазен комплекс от разнородни изсичания и съоръжения, разположен в местността „Пармак кая“ на около 500 м. след първата махала на селото.
- Шарапаните край с. Ночево
- Гузгун кая /Горящ камък/ край с. Душка
- Тракийско светилище“ Биюк тепе“ край с. Женда
- Средновековна крепост „Градището“ край с. Пчеларово
- Джамията „Чубуклу“ край с. Водач
- Църквата „Света Петка“ – с. Пчеларово
- Вековен бор в с. Пчеларово
- Водопад край с. Безводно
- Връх Чиляка над с. Безводно
- Елови находища, с. Мурга и с. Женда
- Поддържан резерват „Казълчерпа“ край с. Женда
- Езеро с медицински пиявици край с. Бели вир
- Родопски феномен „Оглан кая“ с. Мурга
- Пещера „Ташлък“ Ночево
- Саръ кая (Жълтият камък) с.Безводно
- Язовир „Боровица“
- Дивечовъдна база „Женда“
Транспорт
[редактиране | редактиране на кода]През общината преминават частично 4 пътя от Републиканската пътна мрежа на България с обща дължина 49,8 km:
- участък от 18,1 km от Републикански път I-5 (от km 317,6 до km 335,7);
- началният участък от 25,5 km от Републикански път II-58 (от km 0 до km 25,5);
- последният участък от 2,1 km от Републикански път III-506 (от km 42,3 до km 45,4);
- последният участък от 4,1 km от Републикански път III-5071 (от km 15,7 до km 19,8).
Топографска карта
[редактиране | редактиране на кода]- Лист от карта K-35-75. Мащаб: 1 : 100 000.
Източници
[редактиране | редактиране на кода]- ↑ Етнически състав на населените места в България според преброяването на населението през 2011 г. // pop-stat.mashke.org. Посетен на 30 юни 2015. (на английски)
- ↑ НАСЕЛЕНИЕ ПО СТАТИСТИЧЕСКИ РАЙОНИ, ОБЛАСТИ, ОБЩИНИ, НАСЕЛЕНИ МЕСТА, ПОЛ И ВЪЗРАСТ
- ↑ Решение № 544 от 23.07.2015 г. Обн. ДВ, бр. 58 от 31 юли 2015 г.
- Мичев, Николай. Речник на имената и статута на населените места в България 1878 – 2004. София, ИК „Петър Берон: Изток-Запад“, 2005. ISBN 954-321-071-3.
Външни препратки
[редактиране | редактиране на кода]
|